MÄNNISKAN SKAPADE CYLONERNA
DE UTVECKLADES
DE GJORDE UPPROR
DET FINNS MÅNGA KOPIOR
OCH DE HAR EN PLAN
I tidigare avsnitt:
- Hur många cyloner finns kvar? - Åtta! Det finns åtta kvar!
Den förra presidenten är borta. Två män är skadade och cellen är tom.
- Trevligt att träffas, fru president. - Min fiendes fiende är min vän.
Åk och hitta jorden.
Nu åker vi hem.
Vi har hittat Kobol. När vi återfinner pilen-
- kan vi öppna Athenas grav och hitta vägen till jorden.
Om nån vill åka på ett självmords- uppdrag till Kobol, låt dem göra det.
Astral Queen är borta.
- 24 skepp, sir. - Det är en tredjedel av flottan.
De följer Roslin till Kobol, till sin död.
Det finns 18000 själar ombord på de 24 skeppen.
- Det är en tredjedel av flottan. - Vad har vi förlorat?
9500 själar från Gemenon, 6250 från Caprica...
Inte vilka, utan vad.
Jag bryr mig inte om folk som följer fanatiker och terrorister.
- Vad har jag förlorat? - Tolv transportskepp, sju lastare...
...tre konstruktionsplattformar och ett gruvskepp, sir.
Vi har inte råd att förlora gruvskepp.
Sen har vi de civila skadorna. Moralen är låg.
- Pressen är vild, familjer splittras. - Tala inte med mig om familj.
Presidenten har mitt fulla stöd.
Jag ska se till att hon är säker och att uppdraget slutförs.
Visst, men han är ändå Adamas son. Hur vet vi att han...?
Vore det inte för honom skulle jag sitta fängslad.
- Jag litar på honom. Slutdiskuterat. - Galactica, då?
De vet var vi är. De kan komma hit när som helst och förstöra skeppet.
Vi är inte helt försvarslösa. En del av våra skepp är bestyckade.
Vi borde bestycka de andra också.
Ja, om vi vill begå självmord.
Om Galactica vill slå ut oss kan vi inte göra nåt åt det.
Ingen här ska tro nåt annat.
Kommendörkapten Adama låter oss vara.
Löjtnant Thrace kommer att återvända med Apollos pil.
- Den leder oss till jorden. - Hur länge ska vi vänta?
Vi kanske borde åka ned nu och leta efter graven.
- Nej, det kan finnas cyloner där. - En del av oss kommer att dö där.
I skriften står det att återvändande till Kobol innebär blodspillan.
Jag inser att det finns många obesvarade frågor-
- men jag vägrar tappa greppet om målet: Att rädda mänskligheten.
Ja, det är stort, men det är vårt öde.
Jag tänker inte vika från det nu.
Om nån känner att de inte klarar av uppdraget-
- så kan ni återvända till kommendörkapten Adamas flotta.
Den kom hit för två minuter sen. Det kan inte vara Thrace.
- Svarar den inte? - Nej. Det är antingen cyloner...
...eller ett raptorskepp. Vi skjuter först och frågar sen.
Adriatic är inom räckhåll och hon har missiler.
- Vi måste skjuta ned den nu. - Skjuta ned vad?
- Måste jag upprepa frågan? - Vi har ett säkerhetsproblem.
- Hon frågade inte dig. - Ett skepp närmar sig.
- Det kan inte vara löjtnanten. - Adriatic måste skjuta nu.
Vi behöver ert beslut, fru president.
Det här är Starbuck. Hör ni mig?
Hör ni mig? Det här är Starbuck. Är det nån där?
Hallå? Hallå?
Ni har tillstånd att docka.
Kul att se er också, kapten.
Påminn mig om att skicka er till arresten sen.
- Löjtnant. - Jag måste berätta en sak, Lee.
- Vänta, Lee! - Rör dig inte!
Sluta, hon är med oss!
- Släpp vapnet, sir. - Helo!
47858 ÖVERLEVANDE
SÖKER EFTER ETT HEM
SOM KALLAS JORDEN
Jag tänker bara säga det här en gång. Kapten Adama och... - Vem är ni?
- Löjtnant Agathon. - Jag trodde att du var död, Helo.
- Är du också cylon? - Ta ned era vapen. Förstått?
- Vad händer med Sharon? - Vi tar henne till en cell.
Vad säger du, Apollo? Ska vi göra som damen säger?
Hon är koloniernas president, idiot. Vi gör precis som hon säger.
Ta ned era vapen. Nu.
Tack.
Släng ut den där genom luftslussen. Vi har inte cyloner ombord.
- Ni skulle inte skada henne! - Lyssna på mig, Helo!
En sån där satte två skott i min fars bröst.
- Det var inte jag! - Blev Adama skjuten?
- Säg att han lever. - Ja, Cottle lyckades rädda hans liv.
- Det var inte jag. - Den här Sharon räddade våra liv.
Berätta det för dem!
Jag vet hur man hittar Athenas grav. Vet ni det?
Kobol är en stor planet. Utan graven hittar ni inte jorden.
- Lyssna på henne. - Lyssna på mig!
Fru president.
Säg till dem att vänta en stund.
Tack.
Finns det nån plats där den... unga kvinnan och jag kan talas vid?
Fint att se dig igen, Kara. Tack för att du tog med dig skräpet.
Vi verkar ha missat allt skoj.
- Perry? - Nej.
Mueller är inget dåligt val. Han gjorde en vända som skvadronchef.
Meuller är en missnöjd person.
Det finns ingen Apollo här. Vi måste välja en ny flygbefälhavare.
Kommendörkapten Adama.
Kom in, löjtnant Birch. Tack för att ni kom med så kort varsel.
Som ni vet har flottan förändrats. Flera piloter har lämnat oss.
- Vi behöver en ny flygbefälhavare. - Absolut, sir.
Vem blir det?
- Gratulerar, kapten. Det är ni. - Tack, sir.
- Alla står bakom er. - Inte sant? - Absolut.
- Här är er loggbok. - Gratulerar.
Det är en ära. Jag ska inte svika er.
Jag stod bakom er son. Han var en utmärkt ledare, sir.
Ett skepp är en familj. Det drivs av förtroende, förståelse och kärlek.
Jag älskar alla på skeppet lika mycket som min...
...mina söner.
Galactica är fortfarande en familj. Ni är en viktig del av den.
Tack, George. Du kommer att göra ett bra jobb.
Varför släpade du in mig hit när du redan hade gjort ditt val?
Jag ville se om vi tyckte likadant, men det gör vi visst inte.
- Ska han vara en bra ledare? - Han är vårt bästa alternativ.
Han är ärlig och lojal. Precis vad vi behöver just nu.
Du bestämmer. Jag står bakom dig.
- Kommendörkapten. - Kommendörkapten Adama!
- Kan ni kommentera... - Slå er ned. - Är den på?
Slå er ned.
Låt mig göra ett uttalande. Slå er ned.
Tack så mycket.
Om ni inte redan visste det... Flottan har splittrats.
Vänta. Vänta!
Vi sörjer våra förlorade vänner.
Vi fick offra resurser. Det kommer att ställa oss inför utmaningar.
Men om vi håller ihop så kommer vi att klara det-
precis som vi har gjort förut.
Några frågor? Ja?
Vet ni var president Roslin finns?
- Ska flottan enas igen? - Roslin är inte president längre.
Den titeln gav hon upp när hon bidrog till myteriet.
- Nästa fråga. - Kommendörkaptenen!
- Nu när vi har delats... - Ni har inte besvarat min fråga.
Dem vi förlorade kan ersättas av lojala personer-
- som har valt att stanna hos oss. Det här är flottan.
- Tack så mycket. - Kommendörkapten!
Stämmer det att jorden inte existerar? Att ni har hittat på det?
- Vad fan är det för fråga? - Den har cirkulerat överallt.
Pressfriheten ger inte rätten att förtala.
Sänder man sånt skräp så hamnar man i en cell. Det gäller alla.
Vi är klara här.
- Släpp mig. - Lugna ned dig.
- Det där gör jag inte om. - Roslin fick det att se så lätt ut.
Det fanns en gammal gångbro över Euclid-floden.
Jag brukade gå dit när jag var pojke.
Jag tittade på fiskarna som simmade uppströms. Det var hypnotiserande.
Jag avundades dem.
De var ovetande om större svårigheter och livets utmaningar.
Du börjar se människor som vi ser dem.
Jag börjar se cylon-ansikten, vart jag än vänder mig.
Sharon sa att det var åtta cyloner kvar i flottan.
Varför frågade jag inte vilka de var? Om idioten inte hade skjutit henne...
Gaius. Du blir alldeles för upprörd över det här.
- Det är lättare för dem, inte sant? - "Dem"?
Varför talar du till mig som om jag inte är en av dem?
Du kommer att undgå deras öde.
Sluta manipulera världen och låt ödet ha sin gång.
Det finns en sak som vi vet med säkerhet om människor...
De är mästare på självförstörelse.
Jag älskar honom och jag bär på hans barn.
Det förklarar allt. Du är inte här för att du vill oss illa-
- eller för att du är människans fiende.
Du är här för att du hade ett förhållande med en av våra piloter.
- Lyssna på mig. - Det gör jag. Det är ett misstag.
Jag valde att komma hit. Jag vet att ni inte tror på mig.
Men även om ni hittar graven och kartan-
- och även om ni hittar jorden så blir priset för högt.
Jag struntar i dina profetior. Jag vet att det finns cyloner på Kobol.
- Du framför säkert det jag säger nu. - Nej, jag är inte inkopplad.
Det är enkelt, Sharon. Det jag vill veta, som kan rädda ditt liv-
är hur man hittar till Athenas grav.
Hämta en karta så ska jag visa så gott jag kan.
Jag vill veta var den ligger. Antingen så vet du det eller inte.
Vi känner alla till graven. Jag kan visa er stigen.
Jag vet inte exakt vart den leder, men ni måste göra det snabbt.
Hon säger att hon älskar löjtnant Agathon och barnet hon bär på.
Man kan inte tro på ett enda ord de säger.
I Pythia-rullarna står det om en lägre demon som hjälpte folket.
Mer vidskeplighet.
Jag sa att om vi inte återvänder med kartan-
- så kommer löjtnant Agathon att kastas ut genom luftslussen.
- Är det sant? - Än sen? Hon trodde på det.
Varför räddade hon inte bara sitt barn och lät de andra dö?
Jo, hon talar sanning om en sak - hon tror att hon är kär.
Det är verkligt för henne.
Hon vill att barnet och Agathon ska leva. Det utnyttjar vi.
Jag trodde inte att det skulle bli så här.
Jag visste att de skulle vara misstänksamma, men...
De är människor.
Precis som du.
Vet Sharon så mycket om Kobol för att det är en av cylonernas fällor?
Det är möjligt att vi står inför en fälla.
Kapten Apollo har varnat oss för att vi kan stöta på cyloner.
Har kapten Apollo sagt nåt som vi inte redan vet?
Han leder uppdraget. Bara jag har högre rang än han.
Lägg det på minnet, mr Meier.
Jag åker ändå, oavsett riskerna och konsekvenserna.
Jag är hängiven uppdraget.
Ni kan påbörja övningsmanövern, kapten Birch.
Det här är flygbefälhavaren. Vi inleder övningen som planerat.
Du är först ut, Hotdog.
VIPER-PILOTÖVNING ASTEROIDTRÄNING
Hotdog här. Avfyrar om tre, två, ett... Kör!
Sjutton, också! Den tog i kanten.
Det är bara en övning, men skärp till er.
Du kan bättre än så där, Hotdog. Få se om du kan träffa nästa.
- Jag är redo. - Kat här. Redo för anfall.
- Har jag klartecken? - Jag avfyrar.
- Kör. - Vapnen är osäkrade.
- Kat här. Har jag klartecken? - Ja, sa jag.
Nu kör vi.
Nu så. Tre, två, ett... Körl
Jag påbörjar anfallet.
- Vad gör du, Kat? - Jag fick klartecken.
Hotdog fick klartecken. Ta dig därifrån, nu!
Mina gudar!
- Träff! Såg du det där? - Hotdog, din idiot!
Du fick mig nästan dödad. - Du gav mig klartecken, Birch.
Ledaren till alla viper-piloter.
Återvänd till Galactica.
Sjutton, också.
Jag vet hur du känner dig. Jag fattar.
- Men det var inte jag som sköt honom. - Ni är likadana allihop.
- Du vet inte vad du pratar om. - Då kanske jag ska sluta prata.
Vi har sett nog av det där i dag.
Säg inte till mig vad jag ska göra efter din lilla uppvisning.
Du stal en cylon-raider och störtade tillbaka till Caprica.
Du håller knappast hårt på den militära disciplinen.
Du har ingen aning om vad som hände mig på Caprica.
Du försöker framstå som ett helgon-
- men du har ingen aning om vad du pratar om.
Kapten.
Vi har en egen flotta nu. Hur länge måste vi leka följa ledaren?
Folk tror att Roslin ska leda dem till jorden.
- Du tror väl inte på henne? - Nej.
Men jag tror på myternas makt.
Jag vill inte riskera våra liv, men hon låter sig inte övertalas.
President eller profet - hon behöver ändå en kommendörkapten.
Nån som styr över flottan. Den som har vapnen bestämmer.
Tänk om hon inte vill att du leder flottan?
Tänk om hon har nån annan i åtanke, en viss kapten, kanske?
Låt oss säga att du har rätt, att på grund av deras tro på skrifterna-
så behöver flottan Laura Roslin.
Då gör vi allt för at Rosli ska vara säker på Kobol, men...
Men...
Du har rätt. Du har helt rätt.
Hur kan jag ha missat det?
Jag vill sätta flottan på rätt kurs mot frihet.
Jag vill ge dem friheten som vi har lovat dem.
Vi är långt från dagsljuset, min vän.
I skriften står det att en del ska dö på Kobol.
Det gäller speciellt en man.
- Din inflygning är inte riktigt rak. - Ställ om din delta till 3-5.
- Hur är min fart? - Dina vektorer är för branta.
Jag upprepar - dina vektorer är för branta.
Vad gör han? Säg till honom att sakta ned.
- Vad är det nu? - Birch ska koordinera skeppen...
...men han klantar till den här enkla manövern.
- Hur länge har han hållit på? - I fyra timmar.
Han är för grön, sir. Han missar inflygningen och dockningsfarten.
- Det är en enda röra. - Det är inte första gången.
- Jag vet. - Jag förstår att du har valt honom...
Men han är ingen Apollo.
Jag undrade när vi skulle få lite ledig tid.
- Oj, oj... - Kan jag få tillbaka min boll?
- Får jag inte hålla i den? - Kan jag få min boll, snälla?
- Var fick du tag på en pyramidboll? - På Caprica.
- Får jag min boll, Lee? - Visst.
Lee.
Behåll den.
Kom igen, Kara. Jag skojar bara.
Här, den är din. Ta din boll och åk hem.
Allt är ändå bara dumt.
Vad är det med dig, Kara? Vill du prata om det?
Nej.
Det måste ha varit svårt... att vara tillbaka på Caprica, hemma.
Du såg säkert en del jobbiga saker där.
I morgon är det över. Antingen hittar vi vägen till jorden eller inte.
Du ska veta att jag är din vän. Jag älskar dig.
Om det är nåt du vill prata om så finns jag här.
I alla fall... Säg till när du vill prata.
- Vad var det där i mitten? - Vad menar du?
- Sa du att du älskar mig? - Tja...
Lee Adama älskar mig. Jätterart. Du älskar mig.
Du älskar mig. Du kan inte ta tillbaka det.
- Du drömmer, Kara. - Du älskar mig.
Okej.
Striker här. Jag ser inte bommen. Kan ni dirigera om mig?
Striker kommer in för snabbt. Ni måste backa genast.
- Uppfattat. Ändrar vinkeln. - Ni är för nära. Hörde ni det?
Okej. Avbryt operationen. Kalla tillbaka skeppen.
Till alla skepp - avbryt och återvänd till basen. Uppfattat?
Uppfattat, Galactica. Vi avbryter. - Fan också!
Uppdraget avbryts. Slå på backen.
Ni är fortfarande på kollisionskurs, Striker. Backa undan.
Se upp!
Emmitt till Galactica. Tankern är intakt, men den tog lite skada.
Ett team får borda tankern och återställa navigationskontrollen.
Räddningsteam till sektor 0-4-6.
Här. Man vet aldrig när man måste försvara sig.
Nu så. " Elden förföljde dem och Kobols folk hade ett val."
"De kunde borda skeppet eller gå över den klippiga bergsryggen"...
"Varje stams ledare offrades till gudarna i Athenas grav."
- Ja, exakt. - Skeppet avreste precis härifrån.
"Det tog med sig grundarna av de tretton kolonierna."
"De som inte bordade skeppet tog en annan väg."
"Den klippiga bergsryggen till graven."
Nu går vi.
Stigen ska vara utmärkt med gravstenar.
Det finns nåt där.
Vänta!
Backa!
Sharon! Ta skydd, Sharon!
Byt.
- Snyggt. - Ammunition!
Nej, Lee!
Du måste skoja.
Inte illa.
Det är intressant.
Förräderi tar ett så kraftfullt grepp om sinnet.
Det är nästan som en pytonorm...
Det klämmer bort alla andra tankar-
och kväver alla känslor tills...
...allt annat har dött utom raseriet.
Jag pratar inte om ilska.
Jag pratar om raseri.
Jag känner det, här inne.
Det känns som om det ska explodera. Jag vill skrika.
Just nu, faktiskt.
Om jag får säga en sak...
Säg vad du känner, Dee.
Problemet är inte att ni har blivit förrådd.
Problemet är att ni känner er hjälplös.
Ni blev skottskadad och kunde inte göra nåt.
- Ursäkta inte mig. - Och när ni kunde göra nåt...
...så svek ni oss. Ni svek oss.
Ni avgav ett löfte till oss alla.
Ni skulle hitta jorden, ett hem där vi kunde leva tillsammans.
Det spelar ingen roll vad presidenten och Lee gjorde.
Varje dag som vi inte är tillsammans bryter ni ert löfte.
Det var deras beslut att borda skeppen, inte mitt.
Tack, sergeant. Ni kan gå nu.
Ni bad att få tala med mig, sir.
Kanske för att ni tror att jag inte har nåt att säga.
Men det har jag.
Det är dags för såren att läka, kommendörkapten.
Folket har splittrats. Barn har separerats från sina föräldrar.
Blodspillan...
Kom, presidenten.
Mr Gaeta.
Jag vill ha fram allt material om Kobol, genast.
- Ja, sir. - Kobol?
Ja. Jag ska ena flottan.
Jag ska ena vår familj.
Det här ska få ett slut nu.
FORTSÄTTNING FÖLJER
Översättning: Helena Lagerholm www.broadcasttext.com